Svećenik objašnjava: Zašto plaćamo mise za pokojne?
![](https://i0.wp.com/medjugorje-news.com/wp-content/uploads/2020/11/Svijece-Marta-ciscenje-i-uredenje-grobnih-mjesta-1-900x600-1.jpg?resize=780%2C470&ssl=1)
Zašto molimo za duše u čistilištu, zašto plaćamo mise za pokojne, neka su od pitanja na ‘Pitajte svećenika’ Radiopostaje Mir Međugorje koje je odgovarao svećenik Hercegovačke franjevačke provincije i župni vikar u Župi Krista Kralja u Čitluku fra Ivan Slišković. U nastavku pročitajte njegove odgovore.
Dakle, sveta misa i prilog, dar koji se daje svećeniku uz slavlje svete mise. Dakle, mi znamo da sve što svećenik radi zahtijeva određeni trošak i znamo i kada se slavi sveta misa da tu bit će trošak svjetla, bit će trošak struje, bit će trošak grijanja i sl. Znamo da je jedna od crkvenih zapovijedi pomagati Crkvu i crkvene službenike. I kao što kaže Isus vrijedan je radnik plaće svoje. Znamo da su i svećenici u Starom zavjetu živjeli od darova sa žrtvenika koji su se davali uz žrtvenik. Ono što je tu važno znati je da se radi o daru, ne radi se o nečemu što se treba platiti.
Dakle, da bi se to pojednostavilo negdje su se ustanovili određeni iznosi, negdje je možda u nekoj državi 10 eura, ovdje će možda biti 20 maraka. Moram li ja toliko dati, moram li išta dati? Ne moram. Dakle, pogotovo oni koji su siromasi, oni ne moraju dati nešto. Misa se ne može platiti kao što je rekao Papa i to je jako važno razumjeti. Dakle, misa je žrtva koju je Krist prinio za nas i ja tu ne mogu ničim pridonijeti. Ja dajem isključivo dar svećeniku koji tu snosi određeni trošak i ja trebam sebe shvatiti kao dio Crkve kao što je i svećenik dio moje zajednice župne i svećenik je tu pozvan služiti narodu. Ja dajem određeni dar od sebe i ne smijemo tu biti uvjetovani i ono što i Papa potiče je dakle da se razvija kod ljudi osjećaj u neku ruku spontanosti i u neku ruku toga velikodušja.
Misa se ne može platiti kao što je rekao Papa i to je jako važno razumjeti.
Dakle, da ja shvaćam zašto ja dajem, a i onda da svećenici da shvaćaju zašto oni primaju određeni prilog. To je danas novac i onda se tu može stvoriti možda određena sablazan. Prije je to bilo u prirodnim dobrima i sl. pa je možda bilo jednostavnije ali eto važno je to shvatiti i uvijek ići u bit stvari. Radi se o svetoj misi koja se ne može platiti. Svećenik je tu koji je radi naroda, koji služi narodu i uvijek se tu određeni troškovi snose i ja dajem svoj dar, dajem svoj prilog.
Nigdje nisam obvezan dati toliko i toliko, ali je logično da ako sam ja dio Crkve da ću ja pridonositi dobru Crkve kao što je svatko drugi svećenik pozvan pridonositi i biskup i Papa i svaki redovnik i svaki čovjek pozvan pridonositi Crkvi koja je moja obitelj i koja meni daje od sebe i ja dajem njoj od sebe.