Kakvo je moje srce!?
![](https://i0.wp.com/medjugorje-news.com/wp-content/uploads/2020/07/srce_ruke-860x450_c.jpg?resize=780%2C450&ssl=1)
“Čisto srce stvori mi, Bože i duh postojan obnovi u meni.”(Ps 52)
![](https://i0.wp.com/medjugorje-news.com/wp-content/uploads/2020/05/IMG-20200429-WA0002-15.jpg?resize=465%2C186&ssl=1)
- Zašto je Rođenje Blažene Djevice Marije važan blagdan
- Molitva svetom Marku Križevčaninu
- Međugorje: Tajanstveni svećenik kojeg smo sreli na Brdu ukazanja bio je mrtav već sedam mjeseci
- 4 razloga zašto đavao drhti pred Blaženom Djevicom Marijom
- Moćna ‘olujna devetnica’ sv. Majke Terezije za hitne slučajeve koja uvijek bude uslišana
Profesor Tomislav Ivančić u svojoj knjizi “Hagioterapijska antropologija” napisao je da je srce središte događanja u čovjeku, mjesto iz kojeg izlaze naša dobra ili zla nagnuća. Kad je srce dobro i čovjek je dobar. Isus je rekao da je dovoljno samo očistiti srce i onda je sve čisto.
“Ali kako?,” pitala sam se.
Kakvo je moje srce?
Tvrdo, kameno i ledeno prema drugim ljudima. Moje srce nije bilo čisto, a kamoli totalno Božje. Razmišljala sam o Presvetom srcu. Isus je imao blago i ponizno srce.
Divila sam se veličini Njegove ljubavi prema nama grešnicima. O, kako je veliko tvoje srce Isuse kad nas ljubiš sve jednako?! Bezuvjetno!
Sve što imam i što ti mogu dati je moje srce. To jedino i želiš od mene, ali moje srce je polovično. S kim ili s čim Te dijelim?!
Jedina želja mi je bila odgovoriti na tvoju ljubav i biti potpuno tvoja. Molila sam da me promijeniš iz korijena. Da iščupaš moje kameno srce i daš mi novo srce, srce od mesa. Srce koje će znati ljubiti Tebe, ali i sve druge ljude kao što si ti nas ljubio. Vapila sam da izvadiš brvno iz mog oka da progledam srcem, promatram tvojim očima, očima ljubavi.
Svakim nagovorom u Bljesku mekšao si moje srce. Svakim praštanjem i priznanjem mojih slabosti i grijeha, oslobađao si prostore u mom srcu.
Svako odricanje proširilo je moje srce. Očistilo se od moje oholosti, sebičnosti, lažne krivice, ljudskih obzira i mog prevelikog htijenja.
Piše: Danijela Jurišić